Burtas Reinoldsas
Rastar kino kompanija
- ŠERIFAS IR BANDITAS -
Taip pat vaidina: Selė Field
Džeris Rydas
Maikas Henris ir kiti.
Kompozitoriai Bilas Džastis ir Džeris Rydas
Operatorius Bobis Bairnas
Scenarijaus autoriai Džeimsas Li Barteas, Čarlzas Šaeras ir Alanas Mendelis.
Prodiuseris Mortas Engelbergas
Režisierius Halas Nydhemas
Sveikas, Kirkai. Kaip sekasi?
Todas Engelsas. Kaip reikalai?
- Ar tai tavo sunkvežimis, sūnau? - Taip.
Atidaryk priekabą. Parodyk krovinio deklaraciją.
Mes areštuojame tave už alkoholinio gėrimų pervežimą
per valstijos sieną be leidimo.
O tai reiškia, kad esi kvailas kaubojus.
Juk žinai, kad vežti Coors alų į rytus nuo Teksaso yra draudžiama.
- Juk čia Džordžija, sūnau. - Mes tik susilažinome.
Mane įkalbėjo du draugužiai.
Kada tu pasimokysi?
Didysis ir Mažasis Enos Burdete lažinasi su visais sunkvežimių vairuotojais iš eilės.
O aš sakau, kad jis nesutiks.
Sūnau, kiek aš girdėjau, pagrindinė Bandito savybė - jo ego.
Ir dėl to, pridėjus mano pinigus, jis sutiks su bet kuo, nepaisant, ar tai legalu, ar ne.
Šiandien matome puikų pasirodymą, ar ne, draugai?
Šiandien jūs pamatėte geriausius sunkvežimių vairuotojus šalyje.
Atminkite, kad jie tolimųjų reisų vairuotojai. Jie šiandien dirbo iš peties.
- Sakykit, kur galėčiau rasti Banditą? - Aš jo nemačiau.
- Štai ten, už jo sunkvežimio. - Kas jį nori pamatyti?
- Kas klausia? - Aš.
Tai aš jam moku 25 dolerius per dieną už tai, kad jo gerbėjai galėtų jį stebėti.
Pirmyn.
Perku jūsų atrakcioną pusvalandžiui.
Savanaudis kalės vaikas.
Vyrukas, kuris taip nudažė sunkvežimį, eitų į kunigo laidotuves, užsidėjęs plunksnas.
Matai, sūnau? Senos legendos nemiršta. Jos tik netenka svorio.
Regis, kad ta legenda labiau panaši į benamį, tėti.
Bandite, tai aš ir mano sūnus.
Man patinka jūsų kostiumai.
Tikriausiai buvo sunku rasti ekstra didelio ir metro su trupučiu dydžio kostiumus.
Atėjau kai ką pasiūlyti. Ką jis gaus už tai, kad laimės šį sunkvežimių rodeo?
- Jeigu? - 5 tūkst. dolerių, Tėti.
- Nė velnio tai ne pinigai! - Ko tu nori?
Noriu, kad paliktum šį kvailą rodeo ir priimtum tikrą iššūkį.
Nuvykti į Teksarkaną ir grįžti per 28 valandas nėra sunku.
- To dar niekas nedarė, mulki. - Galvok, ką kalbi, mažyli.
Problema yra Coors aluje.
Veži jį į rytus nuo Teksaso... ir tai vadinama kontrabanda.
Manau, kad tu tiesiog bijai.
O tu, pasirodo, psichologas. Gal pasakysi ką bloga ir apie mano mamą?
- Tavo mama tokia bjauri... - Klausyk, sutik ir padaryk tai.
Tokie sunkvežimiai kainuoja 80 tūkst. dolerių.
Išeina po tris tūkstančius per valandą, jei prasisuksi per 28 valandas.
Kaip tau toks iššūkis?
- Tėti, nemanau, kad tai būtina... - Patylėk.
Minutėlę. O kodėl jūs taip norit to alaus?
Nes jis ištroškęs, kvaileli.
Supranti, mano berniukas rytoj dalyvaus Klasikiniame Pietų rodeo.
Kai jis laimės, aš norėsiu kaip reikiant atšvęsti.
- Ir ką vadini kaip reikiant? - Ten būsiu aš ir keletas draugų.
400 dėžių.
- 400 dėžių? - Na?
- Parodyk pinigus. - Didžiojo Enoso žodis vertas aukso.
Gerai, parodyk jam pinigus.
- Paskubėk, mažyli. - Velnias.
Taigi. Reikės nupirkti 400 alaus dėžių. Man reikės pinigų.
Be problemų. Skaičiuok, berniuk.
Naujos mašinos. Man reikės naujos mašinos sunkvežimio priedangai.
- Gerai. Skaičiuok. - Norėčiau aš jam kaip reikiant išspardyt užpakalį.
Greitos mašinos.
Greitesnės.
Nagi.
- Labas, mieloji. - Labas, dėde Bandite.
- Kuri tu iš vietinių beždžionėlių? - Keitė.
Jis veisia jus kaip triušius, ar ne?
Ką gi, ką gi, ką gi. Labas, gražuole.
- O gal nuostabioji? - Aš tau jo neduosiu.
Tikriausiai gali tu. Ar tu bandai savo miestą įkurti?
Dėl tavęs Kledusas jau buvo kalėjime. Palik mus!
- Labas, dėde Bandite! - Nė velnio jis tau ne dėdė!
Aš visada tave atpažįstu, velniūkšti. Ir žinai kodėl? Tu visada spiri man į tarpukojį.
Po velniais, Bandite! Pažiūrėk į mane!
Man gana sunku į tave žiūrėti, Veinete. Ypač su tais daikčiukais ant tavo galvos.
Atrodo lyg gaudytum radijo stotį.
Nedrįsk eiti ten ir trukdyti Kledusui! Tai mano namai!
- Kledusai. - Ne!
Suprantu, kad tau esu pridaręs daug bėdų.
- Ar ne tiesa? - Tiesa.
Tačiau ateityje aš niekada tavęs nenuvilsiu.
- Ar ne? - Taip.
Mes turime didžiulę galimybę užsidribti krūvą šlamančių.
- 80000. - Tikrai?
- Ar mums teks pagrobti popiežių ar ką? - Kaip atspėjai?
Ne. Mums teks nuvykti į Teksarkaną, paimti 400 dėžių Coors alaus
ir parvežti atgal per 28 valandas.
Aš turiu tau žinią.
Tai vadinama kontrabanda ir tai pažeidžia įstatymus.
O kam tai rūpės, kai Besmegenis ir Banditas išvažiuos į kelią?
- Niekas mūsų nesustabdys. - Palauk minutėlę.
Nebebus jokio Besmegenio ir Bandito.
Ryte turiu važiuoti į Konjersą išvežti mėšlo.
- Mėšlinas tas tavo darbelis. - Ar galiu tau užduoti klausimą?
Žinoma. Klausk.
Kokio velnio mums važiuoti į Teksasą dėl alaus?
Dėl senų gerų amerikietiškų vertybių.
Dėl pinigų, šlovės ir linksmumo.
Daugiausiai dėl pinigų. Ar žinai, ką darysime su pinigais?
- Ką? - Nusipirksime naują sunkvežimį.
- Tu beprotis, ar žinojai? - Taip.
- Tai kokia sakei siūloma suma? - 80 tūkst. dolerių.
80 tūkst. dolerių?
Veinete!
Bo, aš sakau tau, kad Fredas nesukels problemų.
- Tu elgiesi su juo lyg su brangiausiu dalyku. - Jis - pats geriausias sarginis šuo.
- Gerai, važiuojam. - Palūkėk minutėlę.
Noriu užduoti tau klausimą. Pasėdėk ramiai, Fredai.
Nejau nori pasakyti, kad mes važiuosime nuo čia
į Teksarkaną Teksase ir grįšime per 28 valandas?
Tik 1500 km ten ir 1500 km atgal.
Tavo žiniai, to dar niekas nedarė, nė su jokiu vilkiku.
Tiesiog todėl, kad to nedarėme mes. Nustok mąstyti pesimistiškai.
Žinoma, kad mums pavyks. Juk mes dar niekada nesusimovėme, tiesa?
- Na, taip. - Supranti? Puiku.
Taip. Taip, aš suprantu. Aš suprantu, aišku?
Aš suprantu tai, kad mes galų gale atsidursime už grotų.
Dieve Šventas, tik pažiūrėk į tai.
- Gražuolė, ar ne? - Galinga ir tyli.
Kaip suprantu, šįkart mes nevažiuosime kartu, ar ne?
Ne, sūnau. Aš vairuosiu šią ir pridengsiu tave kelyje.
Tu vairuosi sunkvežimį. Tai bus Banditas Pirmas, o tai...
Banditas Antras. Ir vėl kartu.
- Kaip Fredas ir Džindžer arba Lesteris ir Erlas. - Tiesa. Tačiau yra problemėlė.
Tie šerifai savo automobiliuose turi racijas.
Aš dar nesugalvojau sprendimo, tačiau galvoju apie tai.
Aš kai ką sugalvojau. Darykime štai kaip.
Jei pasakysiu eiti į 21 kanalą, pamiršk. Mes neisime į jį. Eisime į 19 kanalą.
- 21 bus 19? - Jei pasakysiu eiti į 6 kanalą, pamiršk.
- Eisime į trečią. - Aš eisiu į trečią. Puiku.
- Jei sakysiu, kad eisime į antrą, eisime į pirmą. - Antras reiškia pirmą.
- Tai visus supainios. - Tai juos supainios.
Nors iš kitos pusės, jei mes liktume nelyginiuose kanaluose,
jungtume didėjančia tvarka, tuomet irgi būtų gerai.
- Tai būtų neblogai, ar ne? - Taip, tai būtų neblogai.
- Tuomet lekiam. - Gerai.
Kaip girdi? Čia Banditas. Ar ten yra Besmegenis?
- Ar tu mane girdi? - Girdžiu puikiai.
Taip girdžiu, kad net langai dūžta. Baigiau.
Aš važiuosiu netoliese. Važiuok 90 km/h greičiu.
- Bandite, aš ir Fredas turime klausimą. - Ir ko tu ir Fredas norite?
Kodėl mes tai darome? Sako, kad to neįmanoma padaryti.
- Būtent dėl to. - Fredas atsakymu patenkintas.
Supratau.
Sveikas, šerife.
Fredai, tikiuosi mes su tavimi nesileisime įkalbami Bandito
daryti tai, dėl ko vėliau tektų gailėtis,
nes jis tiek pašėlęs, kiek tu bjaurus.
- Didelis miestas, ar ne? - Įdomu, kaip jie čia linksminasi.
Tikriausiai jie sėdi ir stebi, kaip rūdija automobiliai.
- Velnias. Užrakinta. - Mes atvažiavome valanda anksčiau.
- Reikia išlaikyti tempą. - Gerai.
Ar nori alaus?
- Sūnau! - Vyrų rojus.
- Kaip mes visa tai pakrausime? - Pakrausiu su šituo.
- Tu juk nemoki vairuoti krautuvo. - Aš gali vairuoti viską, kas yra su ratais.
- Surimtėk! Ar tu moki jį vairuoti? - Aš kalbu rimtai.
- Užvesk. Dabar važiuok atbulas. - Užsičiaupk!
- Sakiau važiuoti atgal, o ne kelti! - Aš ir važiuoju atgal, kvaily.
Stok! Alus! Atsargiai!
- Kaip tu? - Labai juokinga, labai juokinga...
Maniau, kad buvo juokinga.
Turėtume kažkam sumokėti už visą tą mūsų padarytą netvarką.
- Ar turi... - Aš jau viską sutvarkiau.
Palik raštelį - tegul vyručiai išsiunčia sąskaitą Didžiajam Enosui Burdetei.
Išsiųskite sąskaitą Didžiajam Enosui Burdetei.
Burdetei. B...
Ber... Bur.. B. Jau laikas važiuoti.
Žmogau Vore, ar tu ten? Atsiliepk.
Besmegeni! Kaip laikaisi, brolau? Baigiau.
Palauk sekundėlę. Tuoj pasakysiu.
Mes 28 minutėmis lenkiame grafiką.
- Baigiau. - Juk taip ir sakiau.
Tik neatsipalaiduok, brolau. Mes vis dar turime daug darbo.
Spausk akseleratorių iki dugno. Pereinu į klausymo rėžimą.
Pirmyn. Aš su Fredu mes tave matome, ar ne, Fredai?
- Atleisk. Aš nenoriu vedybų. - Puiku! Vadinasi, mes dviese.
- Ar gali atsegti užtrauktuką? - Žinoma.
- Ar šis daiktas važiuoja? - O, taip.
Kur važiuojam? Ne, nesakyk. Leisk spėsiu.
- Mes ieškosime nuotakai vestuvių. - Ne.
Tai vestuvės ieško nuotakos. Pabandysiu pasakyti kitaip.
Įsivaizduok visus vestuvių dalyvius, ieškančius nuotakos.
- Ar supratai, kaubojau? - Taip.
Ką tu darai?
- Tai mano batai. - O, taip.
- O tai mano kojos. - Taip.
- Ir ką dabar darysi? - Su batais ar kojomis?
Paskutinį kartą, kai mačiau tokias kojas, ant jų buvo priklijuota etiketė.
Apie ką tu? Tai nuostabios mažos kojos. Aš profesionalė.
Tokiu atveju, tu neturėtum vilkėti baltos suknelės.
Aš šokėja.
Kaubojams patinka riebesnės.
- Jos visai nestoros. - Jos didesnės už manąsias.
- Ar mes tikrai norime kalbėtis apie kojas? - Aš nesu prieš.
Kitu atveju, tektų... Ir ką mes darome dabar?
Aš pasiimsiu savo drabužius, kvaily.
Gera mintis. Tau tikrai vertėtų pasirengti patogesniais drabužiais.
Ar mes tikrai važiuojam 110 km per valandą? Mes važiuojam 110 km per valandą!
Kodėl dėvi tą kaubojaus skrybėlę? Žinau. Todėl, kad tu manai, jog su ja esu žavingas.
Nemaniau, kad nusirengti šią suknelę bus taip sunku.
Neskubėkite valyti mašinos, ponai.
Ateik čia, sūnau.
Atrodai pavargęs, vyruti. Pailsėk.
Jūs, padugnės, irgi atrodote pervargę.
Taip aš prašau jūsų dėmesio.
- Taip. Panelė su vestuvine suknele. - Taip, pone.
- Įsėdo į mašiną? - Taip, pone.
- Ar matėte vairuotoją? - Ne, pone.
- Automobilio numerį? - Taip, pone. Džordžijos numeriai.
Ban-Vienas.
B-A-N brūkšnelis V-I-E-N-A-S.
Likite čia ir saugokite mašiną.
Čia gali būti chuliganų, kurie gali ką nors pavogti,
Tad jūs, vyručiai, palaukite čia, padėkite rankas ant mašinos,
kol neatvyks mano kolegos.
Neikite namo, nevalgykite ir nežaiskite su savimi.
Ant mano greitkelio tai daryti negražu.
Jūs galite apie tai galvoti, tačiau nedarykite to.
Jis išvažiavo. Dingstame iš čia.
Velnias! Daryk, ką nori. Aš lieku čia.
Man 28 metai... Dievulėliau, kas tai? Pakišiu štai čia.
Aš šokau buitinės elektronikos pristatymo metu.
- Aplink tris šiukšlių smulkintuvus. - Pasakyk ką nors, vyruti.
Turėjau kostiumą su lemputėmis. Užtrumpino vos vieną kartą.
- Iš kur gavai tokį sėdynės apvalkalą? - Tai ne sėdynės apvalkalas.
- Aš stovėjau automobilių stovėjimo aikštelėje... - Aš sėdžiu prie moters iš Arabijos.
Ir sutikau tą vyruką... Ar tai mano kelnės? Dieve, jis buvo toks gražus.
- Jis turėjo skrybėlę... - Išties linksma, ar ne?
Manau, kad jis iš Teksaso. Tada pamaniau: Kodėl už jo neištekėjus?
Niekas nepabėgs iš vestuvių, kurias suorganizavau aš.
Aš surasiu tą merginą ir gaus velnių.
Ji įžeidė mano miestą. Ji įžeidė mano sūnų.
- Tėti, o jei mes... - Patylėk! Ji sumenkino mano įtaką.
O tai ne kas kita kaip grynas komunizmas.
Ir tai nutinka kiekvieną kartą, kai tos šokėjos pradeda kraipyti užpakalius tiems mulkiams.
Pakeliui prie altoriaus aš pasakiau sau:
Jėzau Kristau, ką aš darau? Jo mama net neturi dantų!
Aš šokau į mašiną, o bevažiuojant ji užgeso.
Ir tada aš atsidūriau šitam prakeiktam naikintuve. Ką tu darai?
Pats nežinau.
- Ar mes eteryje? - Panašiai.
Manai, kad aš išprotėjusi, ar ne?
Ne, aš nemanau, kad tu išprotėjusi.
Vakar aš paėmiau iškart tris tokias nuotakas kaip tu. Jos nekaip atrodė.
Kas ten vyksta?
- Atsakyk, Bandite. - Bandite?
- Ar tai tavo vardas ar profesija? - Tai slapyvardis. Mano tikras vardas Bo.
- O koks tavo vardas? - Kerė.
Ar ji vilki vestuvinę suknelę?
Vilkėjo.
Ką ji vilki dabar? Atsakyk.
Ar tavo ausys pilnos riešutų sviesto, ar kas?
Pasakyk, ką ta moteris turi galvoje!
Baigiau.
Jokia mergina nedrįs palikti manęs bažnyčioje.
Mes papuošėme visą miestą net už 40 dolerių.
Tiesa.
Vis dar matau prieš akis, kaip ji bėga pro duris,
Ne, ji išbėgo šokdama,
o jos krūtys šokinėja.
Paleisk vairą.
Be to, dar ir užpakaliuką judino.
Ko taip skubi? Boulinge tavęs laukia mergina?
Miela.
- Papasakok apie save. - Ir ką nori žinoti? Mano horoskopo ženklą?
- Ką veiki be greito važinėjimosi? - Linksminuosi.
- Ar tai tau linksma? - Vairuoti?
- Vairuoti, kalbėtis su manimi. - Abu dalykai nėra lengvi.
- Turi gražų profilį. - Taip, tiesa? Ypač iš šono.
Bent jau dėl kažko sutinkame.
Taip. Mums abiems patinka pusė mano veido.
Ar pastebėjai farą, besišlapinantį pakelėje?
Taip, pastebėjau.
- Jis atlieka mažą reikalą. - Gerai, kad ne didelį.
- Šerifas. - Šerifas.
- Ar tai smagu? - Pamiršau tau pasakyti:
Aš padedu pervežti 400 dėžių Coors alaus.
Prakeikimas!
Negaliu patikėti, kad pamiršau apie šį posūkį.
- Bandite, kur tu, po velniais? - Grįšiu į greitkelį po kelių sekundžių.
Gerai, drauguži. Lauksiu tavęs pasirodant.
- Kol kas viskas kaip per sviestą. - Manau, kad aš ką tik padariau mažą reikalą.
- Tai geriau nei didelis. - Tiesa.
Kuo daugiau ratų turiu, tuo maloniau lekiu keliu.
Laikyk stipriau savo kepurę. Bugidam, bugidam, bugidam.
- Besmegeni, kaip girdi? - Aš čia, tu laimingasis velniūkšti.
- Kur tu? - Aš ant dviejų juostų asfalto.
71 greitkelyje. Kaip mums sekasi?
Kaip mums sekasi? Lenkiame grafiką 25 minutėmis.
- Kur tu? - Aš maždaug 7 km lenkiu tave.
Jau nebeilgai.
- Kviečiu Banditą. - Klausau, nepažįstamasis.
Bandite, ką tik išgirdau šerifų pokalbį. Baigiau.
- Sakyk, sakyk, drauguži. - Jie tave vejasi.
Koks tavo slapyvardis? Kur tu?
Mano slapyvardis Šerifas Grizlis" ir aš tuoj tave pasivysiu.
Prakeikimas. Tai Teksaso patrulis. Ką jis veikia Arkanzase?
Pažiūrėkime, ką jis turi po kapotu.
Iki, mažuli.
Ar dažnai rūkai?
Ką tik pradėjau.
- Kledusai, ar girdi mane? - Kalbėk, laimingas velniūkšti.
- Lenkiu tave. - Būk atsargus.
Turėsi kloti naują juostą, nes priešais atvažiuoja daugybė mašinų.
Būk atsargus.
Dieve.
Aš neišgyvensiu šito... šito keliaujančio racijų cirko,
o aš net neturiu slapyvardžio!
Nori slapyvardžio? Gerai, tuoj sugalvosiu. Pagalvokim.
- Sugalvojau! - Ir koks jis?
Duok minutėlę.
Jis išmano savo darbą, ar ne, Fredai?
Koks?
Varlytė.
- Kodėl? - Nes tu visada šokinėji.
Ir simpatiška kaip varlytė. Ir aš ir pats su tavim pašokinėčiau.
Niekas...
Niekas dar nesugebėjo apmauti šerifo Biufordo T. Džastiso.
- Išskyrus... - Užčiaupk srėbtuvę.
- Bandite Pirmas, kaip girdi? - Kalbėk, Besmegeni.
Tave persekiojo kažkoks teksakietiškas skylamušis.
- Teksakietiškas skylamušis? - Taip, aš jį mačiau.
Tu nepatikėsi, tačiau tas pamišęs kalės vaikas bandė mane taranuoti.
Ką Teksaso patrulis veikia Arkanzase?
- Nežinau. - Nežinau.
Nežinau.
- Tai kas tada žino? - Aš tikrai nežinau.
Mes turime reikalą su visiška nepagarba įstatymams.
Čia šerifas Biufordas T. Džastisas.
Aš persekioju juodą Pontiac TransAm.
Jis mano, todėl nesikiškite.
Čia šerifas Džordžas Brenfordas iš Dysono apygardos, Arkanzaso.
Mes perimame situacijos kontrolę ir imamės atitinkamų veiksmų.
Ar sakėte, kad jūs šerifas?
Žinoma, kad taip!
Čia Teksaso šerifas Biufordas T. Džastisas.
Teksaso? Manau, žinote, kad jūs čia neturite įgaliojimų.
Siūlau perduoti situacijos kontrolę į mūsų rankas.
Jūs labai malonus, tačiau aš dabar vykdau persekiojimą!
- Ar blogai girdi? - Girdžiu puikiai.
Tai, kad jūs esate šerifas, dar nereiškia, kad turite teisę...
Turite, neturite... nepūskite man miglos į akis!
- Ką jis pasakė? - Užsičiaupk pagaliau!
- Ką matai? - Mes jo atsikratėme.
Čia ir vėl šerifas Biufordas T. Džastisas.
Aš pamečiau TransAm iš akių. Užblokuokite kelią.
- Gera mintis. - O tau iš kur žinoti?
Manau, kad mes suvaldysime situaciją, šerife.
Kviečiu Banditą.
- Ar tu ten, brolau? - Taip, čia Banditas. Klausau tavęs.
Mano slapyvardis Sidabraliežuvis Velnias. Tavo draugužiai tavimi didžiuojasi. Baigiau.
Ačiū, brolau. Malonu girdėt.
Klausyk, ar tu važiuosi į Feitevilį 82 greitkeliu?
- Mes beveik jį pasiekėme. - Turiu tau blogą žinią.
Aš ką tik pralėkiau pro kelio blokadą.
- Tu iš ties esi Sidabraliežuvis Velnias. - Supratau, drauguži.
Sėkmės kelyje ir nepakliūk farams. Baigiu ryšį.
Ačiū, pareigūne.
- Šaunus vyrukas. - Tiesa.
Ar matėt, kaip jis apvažiavo mūsų blokadą?
Jums, kalės vaikai, ir skėčio išskleisti patikėti negalima.
Žinot ką, šerife? Jei jis nepasitrauks man iš kelio, aš jį aplenksiu.
Kur? Miškuose?
Man nesvarbu, kad tavo tėvas meras. Jei sudaužysi mašiną, tau vis tiek teks mokėti.
- Taip, tačiau jis sprunka. - Sūnau, niekur jis nepaspruks.
Malberio tiltas buvo nugriautas prieš šešis mėnesius.
Nieko gero.
Būtų gerai, jei tiltas būtų sveikas.
Tai dar blogiau.
- Kodėl tau manęs neišleidus? Aš išsikviesiu taksi. - Dabar jau per vėlu.
Mums pavyko! Mums pavyko!
Matai? Aš jos nesulaužiau, šerife.
Mes peršokome tiltą!
- Ar matei, ką mes padarėme? - Taip, mačiau.
Aš noriu šokti dar kartą! Per namą! Per bet ką!
Tuomet šok ant manęs.
- Prisiekiu Dievu, šerife, aš stabdžiau! - Taip, kurgi ne.
Kuris iš jūsų šerifas Brenfordas?
Aš esu šerifas Brenfordas.
Nežinau kodėl,
tačiau per radiją jūs sakėte, kad susitvarkysite.
Ir kurgi ritasi tas pasaulis?
Man tinka, centre. Klausyk...
- Kuriame mes kanale? - Ką?
- Kuriame mes kanale? - 11.
Besmegeni, ar girdi?
Aš darau savo darbą. O ką jūs ten veikiate?
- Atsakyk. - Mes čia pašokinėjome per tiltelį.
- Kaip mums sekasi? - Netekome kelių minučių, brolau.
Jei tu nepatikrinsi man kelio, mes nesuspėsime atvykti laiku.
Paleisiu mūsų nuotaką prie baro ir iškart grįšiu į savo vietą.
Gerai. Supratau.
- Beje, Bandite... - Ką?
Nupirk man ir Fredui po mėsainį. Man dėl jo darosi neramu.
- Iš jo liko tik kaulai ir oda. - Supratau.
- Prie baro? - Prie baro.
- Ten mane ir paleisi? - Taip.
Tau reikia mesti rūkyti. Tai kenkia tavo sveikatai.
Tačiau man tai labai patinka.
Tikriausiai bilietus gali nusipirkti ten.
- Ar turi pinigų? - Taip.
Iki Džersio turėtų užtekti, o toliau eisiu pėsčia.
- Ačiū. - Nėra už ką.
- Dar susitiksime. - Taip.
Varlyte?
Ar su tavimi viskas bus gerai?
Taip. Su manimi visada viskas būna gerai.
Norėčiau porą sūrainių ir stiklinės šaltos arbatos.
Kiek aš skolingas?
- Pusantro dolerio. - Grąžą pasilikite.
Stebėk kelią. Gal pamatysi tą prakeiktą Banditą!
Duokit man Diablo sumuštinį ir Daktarą Peperį. Ir greičiau, nes aš skubu.
- Ar tau ko paimti? - Spragėsių , tėti.
Mes neturime tam laiko! Kvailas mulkis!
- Diablo ir limonadas. - Ačiū.
- Tikriausiai jūs labai skubate, šerife, ar ne? - Ne tas žodis, vyruti.
Jūs išsipurvinote. Leiskite padėsiu...
- Gerai, gerai. Ačiū. - Taip.
Ką jūs vejatės? Ar kažkas vejasi jus?
Manęs niekas nesiveja.
Aš vaikausi tą prakeiktą maniaką nuo pat Teksarkano, Teksaso.
Tikrai? Kas jis? Banko plėšikas?
Banko plėšikas nieko vertas palyginus su tuo, ką daro tas niekšas.
Vos nenužudė 20 pareigūnų.
Važiavo per žmonių kiemus, laužė pašto dėžučių stulpus.
Su juo per visas valstijas važiuoja kekšė.
Tai Mano aktas.
Nemanau, kad jis turi leidimą, todėl tai pagrobimas.
- Na, ir kaip tau jo darbeliai? - Taip...
- Kiek aš skolingas? - Leiskite sumokėti man.
- Jūs pareigūnas. Man bus garbė. - Labai ačiū.
- Kur tualetas? Man reikia nusilengvinti. - Štai ten. Ką tik buvau.
Ką darai mano mašinoje?
Tu važiuoji ne į tą pusę!
- Laikykis! - Ką tu darai?
- Ten yra šerifas Džastisas! - Žinau! Žinau!
- Ačiū. - Nėra už ką.
Šerife!
Vaje.
Gražus užpakalis.
Tiesą pasakius, aš nenorėjau pasilikti toje stotelėje.
- Aš norėjau likti su tavimi. - Tai kodėl nepaprašei?
Tu galėjai pasakyti ne, o dabar aš sunkiai išgyvenu atsisakymus.
Mes juos vejamės.
Manau, kad būtų geriau, jei apsikeistume vietomis.
Pabūk kurį laiką keleive. Aš persėsiu...
- Prispaudei plaukus. - Atleisk. Aš atsisėsiu po tavimi.
- Nežinau. Palauk. Palauk.. - Jau viskas.
- Minutėlę. - Minutėlę.
Palauk! Aš užstrigau! Neišeina.
- Juk mano koja ant... - Prakeikimas! Juk aš tai kine mačiau.
Dieve.
Pasilenk, nes kitaip tavo galva atsiras apatiniuose.
- Tėti, nebeliko stogo. - Ką tu sakai...
Besmegeni, ar tu ten kalbėti dar moki?
Moku ir dar kaip. Mane neramina Fredas.
Jis čia viską graužia, loja ir inkščia. O jau liesas kaip banano žievė.
- Kur tu? - 25 kilometre šiapus Misisipės.
Palūkėk. Ką tik prasilenkiau su dar vienu faru su radaru.
Čia jų pilna. Kur tu? Atsakyk.
Bandau atsikratyti faru iš Teksaso. Aš nežinau, ko jis nori.
Tu žinai, ko jis nori. Juk tu jo vietoje norėtum areštuoti gyvą legendą, ar ne?
Duok man penkias minutes ir aš nusikratysiu tuo įkyrėliu. Iki susitikimo Misisipėje.
Paskubėk, nes kitaip mes neteksim pinigų. Supratai?
Girdžiu tave aiškiai. Baigiau.
Besmegenis su tavimi. Aš važiuoju į vakarus.
Pirmyn, žudike.
Aš padarysiu būtent taip. Atsargiau!
- Kas tai buvo, po velniais? - Posūkis į kairę arba pusė U.
Daugiau taip nedaryk.
Ar žinai, kas tai buvo? Klausyk.
Bandite, čia Kapų Plėšikas.
Važiuok toliau, o mes užlaikysime tą farą kaip galėdami ilgiau.
- Važiuok, mergyte, važiuok! - Važiuoju, važiuoju.
Aš spaudžiu iki dugno, ar ką ten reikia daryti...
Velnias. O jis turi daug draugų, ar ne?
Jei jie būtų kremavę tą kalės vaiką,
aš jau dabar galėčiau stebėti, kaip tas Banditas sėdi už grotų.
Laikyk mano skrybėlę!
- Nupūtė mano skrybėlę, tėti. - Tikiuosi, kad joje buvo tavo galva.
- Gerai. Pasikeiskime. - Gerai.
Aš sėsiu po tavimi. O tu perlipk per mane.
Manau, kad aš patinku tavo saugos diržo sagtis.
Beveik. O beveik nesiskaito.
Man vis tiek patinka ši sėdynė.
Taip, parūkyk. Regis, tai padeda.
Ginkitės aktyviau!
Nagi, Bili Rėjau, suagresyvėk.
Kažkada aš svajojau tapti modeliu.
Tačiau juk negalėjau amžinai demonstruoti aštuonmečių... berniukų drabužių
Be to, mano skruostai buvo pernelyg dideli. Štai šie skruostai.
- Dieve, mes pakilome į orą. - Jėzau Kristau!
- Žiūrėk, jie žaidžia futbolą. - Ten vaikai! Dėl Dievo meilės, žiūrėk, kur važiuoji.
- Nepartrenk vaikų! - Šalink rankas nuo mano vairo!
Truputėlį į dešinę, į dešinę...
Atsistok ir pažiūrėk, kur jie galėjo dingti.
- Ar matai ką? - Žaidžia futbolą. Ar galime pažiūrėti jas, tėti?
- Tu lik ir žiūrėk. - Tačiau, tėti...
Bandite, tu nerūpestingas ir tavo dalia sunki...
Aš turėčiau dainuoti Nešvilyje.
Besmegeni, kur tu, brolau? Kur tu?
Aš 136 kilometre. Atsakyk.
Ach tu kalės... barsukas. Aš irgi.
Nieko sau. Taip ir yra. Taip ir yra.
Kledusai... Tai Varlytė.
Labas, Varlyte. Susipažink su Fredu, Varlyte.
- Tai Fredui. - Varlyte, duok tai Fredui.
Kas tau pasidarė? Tu norėjai palikti šitą mergytę toje aikštelėje.
- Susidūriau su problemomis. - Tu visada su jomis susiduri.
Žinau aš jas. Amžinai kokia nors mergina. Mes čia ne linksmintis atvažiavome.
- Ko tu niršti? - Dėl tos merginos.
- Persijunk į kitą kanalą, gerai? - Gerai.
Bandite. Jos gražus užpakaliukas.
- Labai ačiū. - Labai ačiū.
Gerai, Fredai. Šok. Šok vidun, drauguži.
Fredai, aš pavargau tave kilnoti... Fredai!
- Ar Kledusas pavadino tave legenda? - Aha.
- Kodėl? - Nes aš padariau daug beprotiškų dalykų.
Tai praeityje.
Aš irgi.
Vienas, du, trys, keturi, penki, šeši, septyni, aštuoni.
Vienas, du... aš čigonė.. keturi.
Tai ta, kuri eina iš vieno choro į kitą... šeši, septyni, aštuoni.
- Kartą aš vaidinau Brodvėjuje. - Tikrai?
Beveik 12 minučių.
Spektaklį nutraukė po premjeros.
Tačiau, Dieve, man buvo taip gera. Turėjai mane matyti - iškart būtum įsimylėjęs.
Ką tu darai? Sakyk nuoširdžiai.
Tiesiog važinėju šen bei ten ir darau tai, ką moku geriausiai.
- Ir ką gi? - Puikuotis.
Taip. Tau tai sekasi gerai.
Tiesa.
Aš irgi. Penki, šeši, septyni, aštuoni.
- Beveik 12 minučių. - Užsičiaupk!
Čionai, Fredai. Nagi. Fredai, neversk manęs tave gaudyti.
Plauk čia, Fredai! Nagi.
Aš skubu, o tu užsinorėjai paplaukioti. Tu man varai iš proto, Fredai.
Kas su tavimi pasidarė, Fredai? Daugiau tavęs su savimi nesivešiu.
Klausyk, man reikia nusilengvinti. Ar gali duoti 10 centų?
- Pralįsk po durimis. - Nuostabu.
Pralįsk po durimis.
- TransAm. Ko norėsite? - Užpilk pilną, drauguži.
Paduok raciją.
Alio? Pone Bandite?
Ar jūs kartais nesiklausote radijo eterio?
Ar girdi mane, vyruti?
Čia Banditas. Kas kalba?
Čia Teksaso šerifas Biufordas T. Džastisas.
Nieko sau. Sveikas atvykęs į Misisipę, šerife.
Ačiū, pone Bandite.
Aš tave pasveikinsiu kaip reikiant, kai sugrąžinsiu tave atgal į Teksasą,
kalės vaike!
Nesikeikite per raciją.
Atsiprašau visų mane girdinčių gerų žmonių.
Gerai paklausyk, mulki: aš tave pričiupsiu.
Aš sukoriau tokį ilgą kelią ne tam, kad grįžčiau nieko nepešęs.
Kaip tik to norėjau paklausti. Kodėl mane vejatės?
Su malonumu pasakyčiau, pone Bandite.
Kai atvešiu jus į Teksasą,
surasiu aukščiausią medį apylinkėse
ir pakarsiu tave ant jo.
- Šerife? - Aš klausau.
Ar jums nieko nesako žodis kniskite?
Prakeiktas gudragalvis.
Pasilik tai sau.
- Geros kelionės, pone Bandite. - Ačiū, bičiuli.
Besmegeni, aš šalia tavęs.
Regis, kad iki sienos su Alabama kelias švarus.
Sakai švarus? Patikėsiu, kai pats tai pamatysiu.
Šerifas Biufordas T. Džastisas visiems patruliams.
Juodas TransAm važiuoja link Alabamos.
Kas nutiko, tėti?
Sėskis į prakeiktą mašiną.
Ar žinai, kas mano manymu padarė tikrą revoliuciją Amerikos miuziklų istorijoje?
- Stivenas Sondheimas. - Tikrai?
- Kas jis toks? - Stivenas Sondheimas?
- Ar jis kuria miuziklus? - Taip.
- Ar jis kuo nors susijęs su Brenda Li? - Ar ji šokėja?
- Ji dar ir dainuoja. Ji viską gali. - Vadinasi, jie buvo vienoje grupėje.
- Taip. Jie vadinosi Spinners. - Taip.
Ar tu kada buvai spektaklyje?
Prakeikimas. Na ir daugybė jūsų.
daugybė.
- Seržante, jie atvažiuoja. - Taip, aš nesu aklas.
- Ar pasiruošusi, Roi? - Aš jau gimiau pasiruošusi.
Nestovėk kaip įbestas. Paskui jį!
- Neblogai vairuoja, ar ne, seržante? - Dar pamatysime.
- Seržante, kaip jūs? - Juk matai, kad judu.
- Ar nori pašokinėti vandenyje, Varlyte? - Būtų šaunu.
Suprantu, kad turite savų bėdų,
tačiau ar nematėte juodo TransAm?
Visa tai jo darbas, Bandito. Iš ties kietas vyrukas, tiesa?
Banditas nėra kietas. Jis tiesiog beprotis.
Velnias!
Banzai!
Aš mačiau tai, kalės vaike!
Tu tyčia tai padarei.
Tau gresia kalėjimas iki gyvos galvos!
Aš turiu įrodymą! Padėk įrodymą į mašiną.
- Tačiau, tėti... - Padėk įrodymą į mašiną!
Aš išspardysiu tau užpakalį!
Padėk įrodymą ant galinės sėdynės.
Neįmanoma. Tiesiog negali būti,
kad tu mano sūnus.
Kai tik grįšiu namo, iškart išmalsiu tavo mamos veidą.
Palaukite truputėlį, jaunuoli.
Bandite, mielasis, čia Geroji Šiaurės Ragana.
Jums geriau čia nesirodyti.
64 greitkelyje įvyko avarija.
- Besmegeni, ar girdėjai? - Taip, girdėjau tai.
Viskas gerai. Man kaip tik reikia sustoti,
pripilti geležinį žirgą ir įdėti ko nors į skrandį.
Būk atsargus. Pasivysiu tave vėliau.
- Baigiau. Racijos neišjungsiu. - Supratau. Baigiau.
Ponia, ar žinojote, kad reikėjo įjungti garso signalą?
Tikrai?
Turime šiek tiek laiko. Ar nori pramankštinti kojas, Varlyte?
Užpilk pilną baką, drauguži.
Lipam, Frederikai. Nagi, vyruti.
Eime pavalgysime Lamaro valgio.
Tau reikia laikytis dietos, Fredai. Visai jau jėgos išseko.
Nagi, Fredai. Eime.
Vidun.
Nagi, drauguži.
Lamarai, staigmena! Pažiūrėk, kas atėjo.
- Aš žinojau, kad tu atvyksi. - Sveikas, Besmegeni.
Kaip sužinojai, kad aš atvyksiu?
Lamarai, tu supuvęs iki pat šaknų.
Toks pat supuvęs kaip ir tavo maistas, kuriuo tu mane nuodiji...
- Kiek ir ko norėsi? - Nežinau. Kaip visada.
Tik šįkart svogūnus apkepk.
- Kaip sekasi, Cukrinis Meškiuk? - Neblogai. O tau, Besmegeni?
Neblogai, nors sveikata jau nebe tai.
Perduok labų Veinetei. Regis, kad Fredas storėja.
Tiesa. Tačiau ne dėl maisto iš šios užeigos.
- Tikrai tiesa. - Taip.
Beje, iš kur čia tiek liaudies?
Velniai mane rautų, jei žinočiau. Jie čia pasirodė neseniai.
Aš jau eisiu. Iki susitikimo, Besmegeni.
Taip. Palik mane.
Alio. Operatore?
Skambutis nuo Kleduso Snou adresato sąskaita.
Ne, aš nesu Henko Snou brolis. Ne.
Labas, meilute, kaip laikaisi?
- Ar galiu tavęs kai ko paklausti? - Žinoma.
Kaip manai, ar mes turime ką nors bendro?
Be to, kad mus vejasi visi, kas tik netingi.
Taip.
Pavyzdžiui?
Ar tu kada esi matęs Brodvėjaus spektaklį Choras?
Ne.
Ar tau patinka Eltonas Džonas?
Ne.
- Ar žinai Keisį Tibsą? - Beisbolo žaidėjas!
- Beveik. Ričardas Petis? - Ne.
- Veilonas Dženingsas? Ne. - Ne.
Kai kalbi su kuo nors,
kuo daugiau kilometrų tarp jūsų gimtinių,
tuo kvailesnis gaunasi pokalbis.
Pone Bandite, jūs mokate romantiškai kalbėti nesąmonės.
O jūsų anglų kalba yra unikali, panele Varlyte.
- Ar tu kada nusiimi savo skrybėlę? - Žinoma.
Aš nusiimu tik tam tikroje situacijoje, ir tik joje.
- Jei mes atsidurtume negyvenamoje saloj... - Taip?
Ar mes gerai sutartumėme? Kalbėtume ir panašiai, ar ne?
Žinoma.
Mes sutartumėme.
Tikrai nebūtų nuobodu. Sakau tau tiesą. Nebūtų nuobodu.
Nusiimk skrybėlę.
Jei tik nori.
Aš noriu.
Ne. Mieloji, mes greitai grįšime.
Ar tai tavo šunėkas?
Mieloji, turiu eiti. Turiu eiti. Iki.
- Taip. Tai mano šuo. Taip. - Jis ką tik man įkando.
- Fredai, eik čia. Fredai. - Aš pasakiau, kad jis man įkando.
- Reiktų papjaut tą šunėką. - Iškepsime jį.
- Nebloga mintis. - Suvalgysime jį.
Nemanau, kad Fredas jums įkando, pone. Jis nemėgsta mėšlo.
Vilkiko vairuotojas, ką? Kelių karalius?
- Laikas laukan. - Supratau.
Kiek skolingas, Bili?
- 73... 84. - Grąžos nereikia.
Atleisk dėl to, kas nutiko, Besmegeni.
Nieko tokio, Lamarai.
Išvažiavo.
Kas tai? Kino teatras po atviru dangumi?
Trauk rankas, nevėkšla!
- Sveikas, pareigūne. Aš esu... - Man nė motais, kas jūs. Kad ir Broderikas Kraufordas.
Ar nežinojote, kad su tokia griuvena negalima važiuoti greitkeliu?
Prašyčiau nekalbėti taip.
Jau skubu atsiprašyti. Kas tai per velnias?
- Tai įrodymas. - Įrodymas?
Man nesvarbu, kas tai. Jūs nevairuosite šios griuvenos ant mano greitkelio.
Sakau jums paskutinį kartą.
Šalia manęs yra mano sūnus, ir aš nenoriu girdėti tokių žodžių esant jam.
- Klausykit! Aš paskutinį kartą jums sakau... - Užtilkite!
Tylėt!
Niekada, niekada nedrįskite kelti balso prieš mane.
Ar žinote, su kuo kalbate?
Aš esu Biufordas T. Džastisas,
policijos darbuotojas, paskyręs 30 metų šiai profesijai.
Vienas iš labiausiai gerbiamų pareigūnų
visose Jungtinėse Amerikos Valstijose.
Šis automobilis yra įrodymas, labai svarbus įrodymas,
kuris leis pasodinti už grotų maniaką, kurį aš bandau areštuoti
ir kurį vaikausi jau 1120 kilometrų.
Jis ieškomas dėl Mano akto pažeidimo, pagrobimo,
ir bandymo nužudyti daugiau nei 20 pareigūnų.
Pone, atleiskite. Aš nežinojau.
Man net į galvą nešovė tokia mintis... Prašau, pone, tęskite...
Tikiuosi atleisite už mano nežinojimą.
Atsiprašymas priimtas. O dabar...
Kaip ten laikaisi, Bandite? Ar girdi Besmegenį? Atsakyk.
Girdžiu tave, brolau. Baigiau.
Tu tuo nepatikėsi, tačiau aš ką tik pabuvau bokso mače.
Išsilaikiau keletą raundų prieš vyrukus Lamaro užkandinėje.
Aš tikiu. Gali ir nesakyti. Kaip pats laikaisi? Kaip visada?
Taip. Viskas gerai. Tačiau aš pralaimėjau mačą.
Mes taip pat praradome brangaus laiko. Teks kaip reikiant paspausti.
- Kaip? Baigiam ryšį? - Baigiam.
Tiesą pasakius, artimiausi mano santykiai buvo su roko dainininku
Robertu Kramliu.
Mes susitikinėjome aštuonias su puse dienos. Dieve, aš tikrai maniau, kad tai buvo meilė.
Ir?
Vieną dieną aš grįžau namo ir radau jį duše
su mergina ir jos motina!
Vyrukas tikrai mėgsta leisti laisvalaikį su šeima.
Tu puikiai viską perfrazuoji.
- Jis irgi. - Taip.
Visiems, kas mane girdi. Čia Banditas.
Ieškau kas važiuotų į vakarus 85 greitkeliu.
Praneškite apie farus. Man labai to reikia, draugai.
Čia Lapė Gražuolė, Bandite. Mes girdėjome, kad tu netoli mūsų,
tad nusprendėme tau padėti su tais farais.
- Aptarnauti juos kaip reikiant. - Aš liksiu skolingas, Lape Gražuole.
O gal pats atvažiuotum ir sumokėtum?
Užsuksiu grįždamas. Dabar pernelyg skubu.
- Tėti, klausyk. - Užsičiaupk!
Juk aš visai šalia.
Prie 86 žymos. Atvažiuok, Bandite.
Gerai, tu mane įkalbėjai.
Dabar tai tave pričiupsiu, kalės vaike.
- Ką darysime, kai grįšime namo? - Krisime į lovą. Savaitei.
Gera mintis.
- Ir miegosime. - Ar nori lažintis?
Orvilai, ar matei tą naują padavėją... Arlyn?
- Jos kojos nuostabios. - Gražuolė. Reiktų ją pakabinti.
- Manai, tu ją sužavėsi? - Žinoma.
Ir dar kaip. Ji juk visiems duoda.
- Važiuojam? - Pričiupkim jį.
Čia 4 patrulių mašina. Mes persekiojame juodą TransAm.
Tai Banditas.
Velnias.
Visiems, kas mane girdi. Visiems, kas mane girdi.
Prieš akis matau kuro cisterną. Ar girdite?
Ar čia Banditas? Čia ponas B, vairuoju šią cisterną. Ar tave seka farai?
Čia Banditas, brolau. Ar galime įsilieti į tavo konvojų?
Važiuok čia, Bandite. Mes tave priimsime ir pažaisime su farais slėpynių.
Kilimėlis patiestas. Sveikas atvykęs namo.
Supratau.
- Važiuojam į konvojų, meilute. - Gerai.
Sunkvežimiai. Aš juos dievinu.
Tai ne konvojus. Tai svajonė.
- Jie mato viską, kas mūsų mašinoje. - Ir kas?
Štai kodėl mėgau vairuoti vilkikus. Iš viršaus viskas matosi.
- Saugu kaip mamos įsčiose. - Nejaugi?
Ačiū, pone B. Nežinau kaip tau atsidėkoti.
Atsidėkosi tuo, kad nepakliūsi farams.
Geros dienos ir dar geresnės rytoj, drauguži.
Sveikas, Bandite, tai Mažoji Bebrė.
Dabar važiuok pirmyn. Tu jau už mūsų. Baigiu ryšį.
Supratau. Besmegeni, ar girdi?
Klausau įtempęs ausis.
Greitai tu pasieksi konvojų.
Apvažiuok juos. Jie savi.
Supratau, supratau. Važiuoju.
Man nusispjaut, net jei būtumėte Teksaso gubernatorius. Jūs darote didelę klaidą.
Perskaityk jam jo teises, Jaunėli.
Turite teisę tylėti.
Viskas, ką pasakysite, gali būti panaudota prieš jus teisme. Ir...
Kas nutiko?
Sveiki, pareigūne. Ačiū, kad atvykote man padėti.
Aš šerifas Biufordas T. Džastisas.
Aš ką tik sulaikiau Banditą.
Ne, pone. Jūs sulaikėte mano kapitoną.
- Nuimk antrankius, Jaunėli. - Tačiau, tėti, juk mes ką tik...
Nuimk antrankius, mulki.
Atleiskite man už sukeltus nepatogumus...
Tačiau jei jau lankotės tokiuose vietelėse,
pakabinkite ženkliuką ant vinies.
Tik ne tai.
Bandite. Paklausyk.
Ar žinai, kas tai? Tai raitelis be galvos.
Prilipo prie mano priekabos durų, kai nežiūrėjau.
Padėk man, nes kitaip turėsime daug problemų.
- Pasakyk, kad girdėjai tai. - Laikykis už Fredo. Greitai būsiu.
- Sveiki, pareigūne. - Kaip sekasi?
Duokite teises ir krovinio dokumentus. Ar žinojote, kad važiavote 154 km/h greičiu?
- Aš važiavau... - Jūs teisus. Taip.
Nežinojau, kad vilkikas gali važiuoti taip greitai.
Galėsite papasakoti tai teisėjui. Pasodins jus už grotų ir viskas.
Laikas jums išmokti, kad kelias nepriklauso jums.
Būkite atsargus.
- Ar nori patarimo, Bandite? - Taip. Klok, brolau.
Nemažink greičio. Tave vejasi galybė farų.
- Ar tu sveikas? - Taip.
- Mažiau gerkite, dar ne šeštadienis. - Ačiū.
Mums nereikia pastiprinimo. Aš matau jį.
Centre, nekreipkite dėmesio į mano paskutinę žinutę.
Drauguži... ar galėsi paleisti kitoje sankryžoje?
- Atnešk tėveliui alaus. - Gerai.
...kaip suprantu, kad jį seka jau visi valstijos farai.
- Likite eteryje. Pranešiu, jei bus kas naujo. - Supratau.
Velnias. Jis neša vienas bėdas.
Tai Banditas!
Pirmyn, Bandite.
Čia Judri Uodegėlė. Sakyk, kuo galiu padėti.
- Baigiau. - Visiems, kas mane girdi. Visiems, kas mane girdi.
Ar čia karštoji Hiliard?
- O kas klausia? - Čia Banditas, mieloji.
Kur tu, raumeningas ir šmaikštus gražuoli?
Ir kuo galiu padėti? Baigiau.
Ar vis dar dirbi toje užkandinėje 85 greitkelyje?
Taip, taip. Aš vis dar dirbu ten.
Mes atvažiuosime po penkių minučių. Mus vejasi daugybė farų.
Ar galite juos užblokuoti?
Žinoma. Tačiau tu liksi man skolingas.
- Aš liksiu tau skolingas. - Supratau.
Baigiau.
Gerai, draugužiai, mes turime užblokuoti kelią farams.
- Važiuojam su manimi? - Taip.
- Ar tikrai neįsivelsime į bėdą? - Ne. Aš tai jau esu daręs.
- Mes jau šalia. Ar tu pasiruošusi? - Pasiruošusi kaip visada.
Pasiruošusi kaip visada. Ji visada tokia buvo.
Būkite pasiruošę. Jis jau čia.
- Nagi, atsakyk. - Supratau, karštoji.
Paleisk mygtuką.
Aš ką tik pastebėjau Banditą, važiuojantį į rytus 95-uoju.
Visiems patruliams.
Supratau, Pirmas Sraigtasparni. Aš jau važiuoju.
Čia pareigūnas Beikeris. Važiuoju persekiojamojo link.
Čia 12 patrulis, Bobis Li, matau jį 75-ąjame.
- Kledusai, kur mes? - Dar 6 kilometrai, drauguži.
- 6 kilometrai. Prakeikimas. - 6 kilometrai....
Bo, ar tu visa tai numatei?
Turiu galvoje, visa tai?
Ne, nenumačiau, brangute.
- Kledusai? - Klausau tavęs, brolau.
Prakeikimas, brolau, mes padarėme viską, ką galėjome.
Man nepatinka tai ne mažiau nei tau, bet...
Mums nepavyks, brolau. Reikia pasiduoti farams.
Palūkėk, palūkėk. Ar tu pamišai?
Mes beveik atvažiavome, tiesa? Jei imamės darbo, mes jį padarome tinkamai.
Jie vaikosi mane. Jie net nežino apie Kledusą Snou.
Nežino? Štai ką aš tau pasakysiu.
Tuoj juos supažindinsiu. Pasitrauk, drauguži.
Nes atvažiuoja Besmegenis. Laikykis, Fredai.
Šaunu. Visgi mums pavyks.
Patraukite mašinas! Mums reikia pravažiuoti!
Štai ir jie!
Tėti, tau tuoj sugadins vakarą tavo paties pinigais.
- Gerai. - Puiku.
- Mes turime bėdų. - Žinau.
- Kiek liko laiko? - Minutė.
- Mes atvažiavome 10 minučių anksčiau. - Mes turime bėdų.
Mums reikia iš čia dingti. Ir mes norime pinigų.
Štai mano Kadilakas. Dabar jų turėsiu lygiai dvylika. Sėkmės, sūnau.
- Kledusai, paimk pinigus. - O kaipgi pinigai?
- O kaipgi dvigubai arba nieko? - O gal nereikia pūsti miglos?
Pala. Ką jūs ten sakėt?
Važiuoji iki Bostono ir atveži moliuskus.
- Mes sutinkame. - Mes sutinkame
- Per 18 valandų? - Mes vis tiek sutinkame
Jūs bepročiai! Aš juk išsiskyręs!
O tu... Visai neblogai, ar ne?
20 prie vieno, kad šįkart aš laimėsiu.
Duok 500 už Banditą.
Areštuok tą mulkį už neatidų vairavimą.
- Tačiau, tėti, jis... - Daryk, ką liepiu, prakeiktas benkarte!
Kviečiu šerifą Biufordą T. Džastisą.
- Kas kalba? - Čia Banditas Darvilas.
Kur tu, kalės vaike?
Prieš pasakydamas, kur aš esu, Šerife, norėčiau tau kai ką pasakyti.
Tu tikriausiai geriausias iš farų. Mane vaikėsi daugybė jų.
Kiti tavo akivaizdoje atrodo kaip sulėtintame filme.
- Tiesiog norėjau tai pasakyti. - Ačiū, pone Bandite.
O kaip persekiotojas, galiu pasakyti, kad tu buvai geriausias mano persekiotas persekiojamasis.
O dabar, jei jau baigėme šitą nesąmonę,
kur tu, kalės vaike?
Aš ant kalvos šlaito. Dviejų metrų ūgio, apsirengęs kaubojiškai.
O prie manęs stovi pigmėjus, apsirengęs kaip aš. Neįmanoma manęs nepastebėti.
Baigiau.
Minutėlę. Palauk.
Aš negaliu tau meluoti, šerife. Tu geras žmogus. Pažvelk per kairį petį.
Mes važiuojam į Bostoną moliukų. Iki.
- Tik neįsižeisk, Jaunėli. - Aš nepasiduosiu!
Aš niekada nepasiduosiu! Aš tave pričiupsiu, kalės vaike!
Tėti, palauk manęs! Nepalik manęs! Kas laikys tavo skrybėlę?
Filmą užsakė: Smilgalis.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team]
Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT